IV.

1	Finanční model půjček
1.1	Východiska modelu
Vstupní parametry finančního modelu zahrnují:
-	vývoj počtu obyvatel (věková skupina 19 -24 let) podle projekce ČSÚ;
-	počet vysokoškolských studentů (www.uiv.cz);
-	podíl počtu vysokoškolských studentů v prezenční formě studia (70 % z celku);
-	počet studentů (bez doktorského studia) splňující téměř definici studenta dle Varianty 1, tj. - trvalým pobytem v ČR; v okamžiku zápisu nepřesáhli 30 let; doba studia nepřesáhla standardní dobu studia; každý student započten pouze 1x bez ohledu na počet studovaných VŠ, jsou zde však uvedeni všechny formy studií jak prezenční, tak distanční a kombinované (zdroj SIMS, rok 2010);
-	procentuální podíly počtů studentů doktorandských oborů, zahraničních studentů v prezenčním studiu, podíl věku studentů 31+ let (www.uiv.cz);
-	celkový počet studentů s nárokem na půjčky na vzdělání (vlastní výpočet);
-	podíly jednotlivých studijních programů – bakalářský, magisterský, navazující magisterský program (vlastní výpočet);
-	nově zapsaní studenti v jednotlivých studijních programech – bakalářských, magisterský, navazující magisterský program (vlastní výpočet);
-	podíl nově zapsaných studentů, kteří využijí půjčku na vzdělání (50 % - volitelný parametr);
-	pro výpočet dluhové a výdajové strany státního rozpočtu:
o	výše školného (tj. výše půjčena školné) 15 000 Kč ročně (1x 7500 Kč na semestr – volitelný parametr), jsou uvažovány ¾ maximální stanovená výše dle vysokoškolského zákona z pohledu možnosti škol volit stanovenou výši;
o	výše půjčky na životní náklady 15 000 Kč ročně (1x 7500 Kč na semestr – volitelný parametr), je opět uvažováno ¾ maximální výše půjčky na životní náklady;
-	Pro výpočet dluhového zatížení studenta byla zvolena maximální možná výše půjčky na vzdělání, kterou může student využít, tj. v případě maximální výše školného a maximální výše půjčky na životní náklady počítá model u zatížení studenta s 40 000 Kč ročně, tj. 20 000 Kč školné a 20 000 tis. půjčka na životní náklady ročně;
-	kapitálová potřeba na poskytnuté půjčky v jednotlivých studijních programech (bakalářský, magisterský, navazující magisterský program) v jednotlivých letech s odhadovanou studentskou „úmrtností“ v konstantní procentuální hodnotě;
-	náklady (úrokové) na zajištěný kapitál;
-	zadlužení studenta (vývoj dluhu v čase), výše splátek (variantní);
Výše uvedený výčet parametrů modelu není konečný. Detailnější popis těchto parametrů je uveden u vložených tabulek s výpočty a předpokládanými hodnotami budoucího vývoje v dalších kapitolách.
Některé parametry pro modelování finančních toků a zohlednění rozdílů u jednotlivých variant jsou volitelné. Tyto volitelné parametry jsou zobrazeny v následujících tabulkách.
Tabulka č.1  – Volitelné parametry využívané ve finančním modelu

Tabulka č. 2 – Složení úrokové sazby podle varianty zabezpečení fungování systému poskytování půjček na vzdělání

Tabulka modeluje výši a předpokládané složení úrokových sazeb v návaznosti na zvolenou variantu fungování půjček na vzdělání. Hlavním rozdílem mezi Variantou 1 a Variantou 2 je placení rizikové přirážky v úrokové sazbě a také vyšší provozní náklady systému zahrnuje úroková sazba pouze ve variantě 1 (ve variantě 2 financuje tyto náklady státní rozpočet). Varianta 2 - záruční je rozdílná v nákladech na pořízení kapitálu, kde je využíván komerční kapitál. Dále jsou ve složení úrokových sazeb uvedeny provozní náklady komerčních subjektů, kam převážně spadají tzv. fixní náklady (např. odpisy, nájmy), které komerční subjekt rozpočítává na všechny realizované produkty (obchody). Do této položky také mohou spadat některé variabilní náklady navázané na produkt (např. zaměstnanci telefonního bankovnictví, podpora systémů), u těchto variabilních nákladů je možné zavést sazebník a platby pouze v případě jejich využití či potřeby a nezahrnovat je do provozní části úrokové sazby.
Tabulka č. 3 – Další parametry vstupující do finančního modelu, sloužící k úpravě počtu studentů s nárokem na půjčku a pro výpočet výše splátky u modelů splácení půjčky navázaných na příjem absolventa

Tabulka č. 3 doplňuje další parametry finančního modelu v návaznosti na provedené úpravy počtů studentů s nárokem na poskytované půjčky na vzdělání, kdy bylo nutné upravit celkové počty studentů na ty, kteří splňují definici studenta s nárokem na poskytnutí půjčky na vzdělání.  V posledním řádku je pro úplnost vstupních parametrů uvedena výše průměrná mzdy v ČR, která je podkladem pro výpočet výše splátky u modelu vycházejícího z podmínky, že absolvent začíná splácet poskytnutou půjčku v době, kdy jeho příjem přesáhne výši průměrné mzdy v ČR.
Pro finanční model byl dále zvolen jeden systém půjček na vzdělání, kdy základem je poskytování půjček na školné a půjčky na životní náklady jsou poskytovány na stejném principu, nebo-li jsou na systém půjček na školné navázány.
1.1.1	Předpoklady finančního modelu podle zúčastněné strany a podle zvolené varianty
V této kapitole definujeme finanční dopady systému podpory studentů vysokých škol. Tyto dopady se dále rozdělit na dvě hlavní skupiny:
-	Předpoklady finančního modelu z pohledu státních zdrojů (státního rozpočtu);
•	Kapitálová potřeba na poskytované půjčky (dluhová strana rozpočtu)
•	Náklad na zajištění kapitálové potřeby (náklad na zdroje, výdajová strana rozpočtu) – dle délky financovaného nákladu
•	Provozní náklady systému (výdajová strana rozpočtu)
•	Náklady na financování nesplacených půjčených prostředků (výdajová strana rozpočtu)
-	Finanční model z pohledu studenta;
•	Výše dluhu po absolvování studia
•	Doba splácení
•	Úroková sazba
Jako základní vstupní parametr pro modelování finančních toků, je nutné stanovit počet dotčených studentů v návaznosti na definici, kteří budou mít na půjčku na vzdělání nárok.
1.1.2	Předpokládaný počet studentů s nárokem na půjčku na školné
Pro výpočet předpokládaného počtu studentů s nárokem na půjčku na školné vycházíme z definice studenta uvedené v kap 2.1 RIA jako Varianta 1 – Definice studenta, kde jsou stanoveny následující podmínky:
-	studuje akreditovaný studijní program (bakalářský, magisterský vč. navazujícího), 
-	studuje v prezenční formě studia, 
-	v celkovém součtu dosud absolvovaných let studia příslušného cyklu její studium nepřesáhlo délku standardní doby studia tohoto cyklu,
-	při zahájení studia v příslušném akreditovaném studijním programu nepřekročila hranici věku 30 let.
-	Splněny musí být všechny podmínky současně.
Dále byly jako výchozí použity data z roku 2010 (a předchozích), které jsou dostupné v databázích www.uiv.cz a SIMS (popř. dalších – ČSÚ, MŠMT). 
Budoucí predikce převážně vychází projekce o vývoji počtu populace (19 – 24 let), zachování poměrného počtu studentů vysokých škol a předpokladu zachování dalších stávajících.

Tabulka č. 4– Vývoj počtu populace ve věku 19 – 24 let a v návaznosti na to, předpokládaný vývoj počtu vysokoškolských studentů (celkový počet, počet studentů prezenčního studia – pouze občané ČR a bez studentů doktorandského studia)

Vývoj počtu VŠ studentů (celkem a v prezenční formě studia – pouze občané ČR a bez studentů doktorandského studia) je zobrazen ve výše uvedená tabulce a vychází z mírného kolísání objemu populace ve věku 19 -24 let, která je podkladem pro počet z ní vycházejícího počtu studentů vysokých škol. 
Pro další úpravy je nutné očistit celkové počty studentů na ty, kteří splňují definici studenta s nárokem na půjčku, a to je stanovení počtů studentů prezenčního studia na předpokládané úrovni 70 % (předpoklad vychází z podkladů www.uiv.cz a zachycuje trend posledních několika let – viz tabulka níže)
Tabulka č. 5 – Vývoj počtu studentů v prezenčním a distančním studiu

Dále pak je nutné očistit poměr studentů v prezenční a distanční formě studia a podíl počtu studentů doktorandského studia (viz tabulka výše). 
Tabulka č. 6 – Tabulka s uvedeným poměrem zahraničních studentů a studentů občanů ČR

Následně počet studentů očistíme o studenty zahraniční (předpoklad je uveden jako procentuální poměr zahraničních studentů). Veškeré výše zmíněné úpravy byly z předpokládaného celkového počtu studentů vysokých škol v jednotlivých očištěny.
Po zohlednění parametrů pro úpravy počtu studentů s nárokem je v tabulce č. 7 (viz níže) uveden předpokládaný počet studentů (dle studijního programu), kteří studují v prezenční formě studia a jsou občané ČR. Tento počet je základním podkladem pro další úpravy při stanovení počtu studentů s nárokem na půjčku na školné.
Tabulka č. 7 – Předpokládaný vývoj počtu studentů prezenčního studia (občané ČR, bez studentů doktorandského studia) podle typu studijního programu a celkem v letech 2010 - 2030

Počty studentů v jednotlivých typech studijních programů vycházejí z předpokládaného vývoje nově přijatých studentů do prvního ročníku a následně korekcí o předpokládané procento studijní úmrtnosti při postupu do dalšího ročníku. U bakalářského studijního programu bylo dále uvažováno s tím, že dále pokračuje 75 % absolventů studiem v navazujících magisterských programech.

Tabulka č. 8 – Vývoj počtu studentů prezenčního bakalářského studia (pouze občané ČR) v letech 2010 – 2030, včetně uvažované studijní úmrtnosti a předpokladu, že dále v navazujících magisterských programech pokračuje 75 % absolventů

Tabulka č. 9  – Vývoj počtu studentů prezenčního navazujícího magisterského studia (pouze občané ČR), včetně uvažované studijní úmrtnosti, v letech 2010- 2030

Tabulka č. 10 – Vývoj počtu studentů prezenčního magisterského studia (pouze občané ČR) včetně uvažované studijní úmrtnosti, v letech 2010 - 2030

Celkové počty studentů v jednotlivých studijních programech dále vstupují do výpočtu předpokládané výše studentů, kteří využijí možnost čerpat půjčku na školné a dále pak do výše kapitálové potřeby pro zajištění poskytování půjček na školné.
1.1.2.1	Předpokládaný počet studentů s nárokem na půjčku a počet studentů skutečně využívajících půjčku na školné
Výpočet nově přijatých studentů v jednotlivých ročnících byl vstupním podkladem pro zjištění předpokládané výše kapitálové potřeby v daném roce. Tento údaj je navíc nutný pro prvotní odhady kapitálové potřeby při zavádění systému poskytování půjček na školné v prvních letech až do doby tzv. plného fungování systému, kdy již školné platí všechny ročníky a půjčku tedy mohou čerpat studenti všech ročníků.

Tabulka č. 11 – Vývoj počtu studentů zapsaných (nově přijatých) do prvního ročníku prezenční formy studia 

V této tabulce jsou uvedeni všichni studenti prezenčního studia (pouze občané ČR bez studentů doktorandského studia), kteří v daném roce nastoupí ke studiu.
Předpokladem finančního modelu je, že 50 % ze studentů s nárokem na půjčku bude mít zájem čerpat půjčku na školné. Pro výpočet celkového počtu studentů s nárokem a těch, kteří budou skutečně půjčku čerpat, musíme zohlednit další faktory, a to počty studentů, kteří nesplňují další podmínky vycházející z definice studenta (věk, standardní délku studia). 
Tabulka č. 12 – Parametry upravující počet studentů s nárokem na půjčku a počet studentů, kteří budou skutečně půjčku čerpat

Faktory, které musí být z  uvedeného počtu studentů očištěny, jsou studenti vysokých škol ve věkové hranici 31+. Těchto studentů je dle dat z www.uiv.cz přibližně 4,5 tis. (občanů ČR, v prezenčním studiu a v bakalářských, navazujících magisterských a magisterských oborech), což činí přibližně 3 % ze všech studentů odpovídajících této definici. 
Z výše uvedených dat je navíc také nutné odhadnou počet (procentuální poměr) těch studentů, kteří studují více než jednu VŠ, popř. přesahují standardní dobu studia a tedy v tomto případě nebudou mít nárok na poskytnutí půjčky na školné. Podle našich výpočtů se jedná o přibližně 20,6 %.

Tabulka č. 13 – Počet nově zapsaných studentů v jednotlivých studijních programech, kteří mají nárok na půjčku a kteří půjčku skutečně poptávají

Z tabulky vyplývá, že celkem se každý rok bude jednat o přibližně 30 - 35 tis. žádostí o půjčku na školné, při zachování odhadované hranice 50 % žádajících studentů z celkového počtu těch, kteří budou mít na půjčku na školné nárok.
1.1.3	Další předpoklady pro finanční modelování vstupující do výpočtů
Pro výpočty finančních toků je také nutné odhadnout počty studentů, kteří v daném roce úspěšně absolvují vysokou školu a kteří využili půjčku na školné a začínají pracovat. Tato čísla vycházejí z již uvedených hodnot a je v nich zohledněn i očekávaný počet studentů, kteří školu nedokončí. U bakalářského studijního programu je tak počet úspěšných absolventů očištěn o příslušný počet studentů, kteří pokračují na navazujícím magisterském studiu a až zbylí absolventi v tomto modelu vstupují do pracovního procesu.
Od počtu těchto absolventů se následně odvíjí výše prostředků, které jsou absolventi schopni uhradit za účelem splacení půjčky na vzdělání a jejichž očekávané hodnoty jsou již uvedeny v dalších kapitolách zpracované pro jednotlivé varianty.

Tabulka č. 14 – Počty absolventů vysokých škol, kteří využili půjčku na vzdělání, úspěšně ukončili studium, a kteří vstupují do pracovního procesu a v daném roce začínají splácet

Schopnost absolventů splácet poskytnutou půjčku se odvíjí od výše jejich příjmů. Ve finančních modelech, kde je splácení poskytnutých půjček navázáno na příjem absolventa, vycházíme při výpočtu výše jejich splátek z tabulky průměrných mezd zaměstnanců dle úrovně vzdělání a dle věku, která vychází z podkladů ČSÚ a je následně upravena a převedena do časové řady - viz tabulka č. 15.

Tabulka č. 15 – Průměrné mzdy absolventů (střední škola s maturitou, bakalářský, magisterský studijní program) podle úrovně jejich vzdělání a podle jejich věku v Kč

1.2	Varianta 0 – Maximalistická varianta fungování půjček na vzdělání bez návratnosti vloženého kapitálu
Jedná se o teoretickou variantu, kdy stát pouze vkládá prostředky do poskytování půjček na školné, za vynaložené prostředky platí náklad (úrok) a studenti poskytnuté půjčky nesplácí. Výpočet této varianty je základním vstupem pro porovnání náročnosti fungování systému a maximální teoretické nákladnosti pro státní rozpočet.
1.2.1	Kapitálová potřeba a náklady na krytí poskytovaných půjček bez ohledu na návratnost kapitálu (splácení půjček)
Pokud námi předpokládaný počet studentů využije půjčku na školné a tato půjčku bude ve výši předpokládané ¾ maximální hranice školného, tj. 7,5 tis. Kč na semestr, 15 tis. Kč na rok a stejnou částku na půjčku na životní náklady, tj. 15 tis. ročně. Pokud tedy stát bude poskytovat v průměru 30 tis. ročně odhadovaném počtu studentů, kteří využijí půjčky na vzdělání, dostáváme hodnoty předpokládané kapitálové potřeby (finanční zdroje, které budou potřebné zajistit na poskytované půjčky) v hodnotě přibližně 2,4 mld. Kč ročně (v případě, že neuvažujeme návratnost poskytovaného kapitálu – jedná se o tzv. maximalistický model kapitálové potřeby).
Tabulka č. 16 – Kapitálová potřeba (roční dluhové zatížení státu) v návaznosti na předpokládanou výši školného a počet poptávajících studentů (bez zohlednění návratnosti poskytnutého kapitálu)

V tabulce je v prvním sloupci uvedena předpokládaná výše školného pro daný rok (uvažujeme o ¾ maximální výši školného, jak je v současné době navrhována, z důvodu toho, že podle předpokladů maximální výši školného nebude plošně využívána) a roční půjčka na životní náklady. V dalších sloupcích je uveden objem kapitálových prostředků (ročních) v návaznosti na počet poptávajících studentů v jednotlivých ročnících (pro potřeby modelu byly spojeny studijní programy magisterského studia a navazujícího magisterského studia, které po prvních třech letech náběhu systému již dosahuje stejných parametrů jako studium magisterské, tj. student navazujícího magisterského studia čerpá půjčku při započetí bakalářského studia).
Tabulka navíc zobrazuje postupný náběh systému – požadavku na kapitál, kdy v prvních letech je uvažováno pouze o studentech prvních ročníků. Následně se celková roční náročnost rozrůstá s tím, jak se rozrůstá počet studentů s poskytnutou půjčkou na vzdělání. V posledním sloupečku je uvedena kapitálová potřeba kumulativně, tj. pokud by se do systému nevracely žádné finanční prostředky, měl by stát v roce 2030 kumulovaný dluh ve výši 38 mld. Kč (celkový objem poskytnutých půjček na vzdělání, bez úroků).
1.2.2	Náklady na kapitál (výdaje státního rozpočtu) bez ohledu na návratnost kapitálu
V tabulce níže je zobrazeno, jak se vyvíjí náklady na poskytnutý kapitál v jednotlivých studijních oborech v jednotlivých letech (jedná se o hodnotu úroků v jednotlivých letech za kumulovaný kapitál, tj. bez jeho návratnosti a za podmínky, že úrok je každoročně zaplacen). Vycházíme přitom z očekávané kapitálové potřeby znázorněné v tabulce č. 16 a také z předpokladů, že vypůjčený a studentům poskytnutý kapitál je úročen úrokovou sazbou ve výši 3,4 % (střední hodnota úrokové sazby 3,4 % tzv. desetiletých peněž a patnáctiletých peněz) na finančních trzích.
V případě maximalistické varianty zatížení státního rozpočtu (výdajová část) stát každý rok hradí zvyšující se úrok (viz tabulka č. 17) v návaznosti na to, jak roste kapitálová potřeba (viz tabulka č. 16).
Tabulka č. 17  – Kumulativní vývoj nákladů na kapitál dle jednotlivých studijních programů a celkem (souhrn úrokových nákladů na kapitál bez započítání návratnosti kapitálu, předpokládaná výše úrokové sazby 3,4 %, úrok je placen ročně)

Tabulka č. 17 zobrazuje předpokládaný vývoj nákladů (úroků) na kapitál potřebný pro poskytované půjčky na vzdělání. Celkový náklad ročně uhrazení ze státního rozpočtu by v případě, že se zpět nevrátí žádná splátka půjčky, v roce 2030 činil více než 1,2 mld. Kč. Celkem by náklady na kapitál stály státní rozpočet 12 mld. Kč v období 2013 – 2030.
1.3	Varianty 1 – Systém půjček na vzdělání zabezpečovaný Centrem
V této kapitole je uveden finanční model navázaný na Variantu 1 – Systém půjček na vzdělání zabezpečovaný Centrem, tak jak je popsána v kap.2.3.RIA.
Předpoklady Varianty 1:
-	Předpokládaný počet studentů s nárokem a těch, kteří využijí půjčku, je uveden v Tabulce č. 13;
-	Úroková sazba (náklady na kapitál) je stanovena na úroveň 3,4 %;
-	Půjčka se úročí ode dne jejího poskytnutí (úrok nabíhá jako dluh studenta);
-	Splácení je zahájeno po dosažení průměrné mzdy (jejího přesáhnutí), a to ve výši 10 % z příjmů nad úroveň průměrné mzdy;
-	Výše úroku pro studenta, který půjčku čerpá, je stanovena na úroveň 7,3 % (viz. tabulka č. 2 v kap.1.1), kde je obsažena provozní a riziková přirážka);
-	Výše půjčky na životní náklady pro část modelující dluhové a výdajové zadlužení státu 30 tis. Kč ročně;
-	Výše půjčky modelující maximální zatížení studenta 40 tis. Kč ročně.
1.3.1	Kapitálová potřeba na poskytované půjčky
V této části je uvedena roční kapitálová potřeba sytému ve variantě 1 spojená s poskytnutými půjčkami na vzdělání (tj. pouze kapitál potřebný ke krytí poskytnutých půjček na vzdělání). Vývoj potřeby je modelován v čase a je zde již započítána postupná návratnost půjčených prostředků (tzv. splácení jistiny poskytnuté půjčky). Splácení probíhá po dosažení průměrné mzdy absolventem, a proto v prvních letech po zavedení systému roční kapitálová potřeba roste a až následně klesá v závislosti na zvyšujícím se objemu splácené jistiny, která se vrací do systému a je dále půjčována.

Tabulka č. 18 – Vývoj kapitálové potřeby (výše finančních prostředků nutných zajistit pro poskytování půjček na vzdělání – dluhová strana státního rozpočtu) při zahrnutí návratnosti kapitálu od studentů v případě splácení po dosažení průměrné mzdy

Kapitálová potřeba v prvních letech kopíruje tzv. maximalistickou potřebu, tj. potřebu kapitálu, které nezohledňuje návratnost kapitálu. V tomto případě jej to dáno tím, že většina absolventů nedosahuje v prvních letech svého zaměstnání vyšších příjmů než je průměrná mzda v ČR a pokud jsou nějaké prostředky na splátkách vybrány, pokrývají pouze úroky z půjčky. Až v delším časovém období se kapitálová potřeba snižuje, ale velmi pomalu (v tomto případě až od roku 2025). V tomto případě převážně díky absolventům bakalářského studia je návratnost půjček velmi dlouhá, a proto následná kapitálová potřeba je vysoká (cca 2 mld. Kč ročně) a kumulativně je v letech 2013 – 2030 potřeba zajistit na úkor státního dluhu přibližně 35 mld. Kč na poskytované půjčky na vzdělání.
1.3.2	Náklady na kapitál (úrok placený ze státního rozpočtu)
V předchozí kapitole byl modelován potřebný tok kapitálu. Varianta 1 předpokládá, že kapitál na půjčky bude zajišťován na finančních trzích a na jeho získání bude poskytována garance státu. Díky této garanci lze minimalizovat náklad spojený se zajištěním kapitálu. V tabulce (viz níže) je modelován vývoj nákladů (placených úroků) na zajištění potřebného kapitálu. Úrok předpokládáme ve výši 3,4 %, placení úroků je roční. Vývoj již v sobě zahrnuje vybrané splátky od absolventů za předpokladu, že absolvent splácí až v době, kdy jeho příjem přesáhne průměrnou mzdu.

Tabulka č. 19 – Vývoj nákladů na kapitál (placených úroků ze státního rozpočtu) při započítání splátek absolventů při dosažení vyšší než průměrné mzdy (úrok 3,4 %, platba roční)

Z tabulky vyplývá, že převážně díky absolventům bakalářských programů je nutné ročně dotovat náklad na kapitál potřebný pro půjčky na vzdělání ze státního rozpočtu. I v roce 2030, kdy je již systém v provozu 17 let, stále stát vynakládá přibližně 500 mil. Kč na platbu úroků ze zajišťovaného kapitálu. Celková výdajová stránka státního rozpočtu na platbu úroků v letech 2013 – 2030 činí předpokládaných 7,5 mld. Kč.
1.3.3	Náklady na provoz systému a na financování nesplácených půjček
Provozní přirážka
Pro fungování celého systému poskytování půjček na vzdělání je nutné zajistit dostatečné finanční zdroje, ze kterých je provoz hrazen (v tomto případě nejsou uvažovány prostředky nutné pro vybudování systému). V této variantě je předpokládáno, že financování provozu bude hrazeno z vybraných úroků, které již obsahují tzv. Provozní přirážku, a to ve výši 1,5 %.

Tabulka č. 20 – Vývoj příjmů na provoz systému (placená provozní přirážka), které jsou generovány z vybraných plateb úroků od splácejících absolventů

V plném provozu předpokládá model roční náklady ve výši 230 mil. Kč ročně. Tato výše vybraných prostředků bude pokrývat provoz Centra, provoz informačních systému, administraci cca 35 tis. nových žádostí ročně a administraci a výběr splátek od absolventů a na další zajišťované činnosti.
Riziková přirážka
Pro financování nesplacených půjček, které se nepodařilo vymoci po dlužníkovi, slouží tzv. „záruční fond“, do kterého je převáděna část ze splacených úroků. Výše rizikové přirážky je stanovena na úroveň 1,9 % a v tomto finančním modelu je odhadnuta z předpokládané výše 8 - 10 % nesplacených půjček.

Tabulka č. 21 – Vývoj příjmů do záručního fondu (placené rizikové přirážky, která je součástí úrokové sazby), ze kterého jsou hrazeny nesplácené půjčky, které se nepodařilo po dlužníkovi vymoci, popř. které absolventi neměli za povinnost začít splácet

Při stanovené výši rizikové přirážky 1,9 % bude ve sledovaném období průměrně vybráno na této přirážce 230 mil. Kč ročně. Z odhadovaných příjmů a v porovnání s předpokládanou potřebou kapitálu a potřebou hradit náklady na kapitál pokryje tato vybraná riziková přirážka přibližně 8 - 10 % nesplacených půjček, které se nepodařilo vymoci. V případě, že procentuální poměr nesplácených půjček bude vyšší (např. 25 % absolventů nezačne splácet) nebude tato výše rizikové přirážky stačit a musela by být adekvátně zvýšena v neprospěch ostatních absolventů, kteří poskytnuté půjčky splácí.
1.3.4	Vývoj zadlužení a splácení z pohledu studenta
V tabulce je uveden dluh studenta, který využije maximální možnou půjčku (tj. 20 tis. Kč na školné a 20 tis. Kč na živobytí) a za předpokladu, že dluh mu je úročen od chvíle jeho poskytnutí. Tabulka zobrazuje případ, že není poskytnutá půjčka splácena. V tom případě např. dluh bakaláře, který začal studovat v roce 2013, po dokončení studií v roce 2015 činí 139 tis. Kč a pokud do roku 2031 nezačne splácet, tak mu dluh naroste do výše 427 tis. Kč. 

Tabulka č. 22 – Vývoj zadlužení studenta v jednotlivých studijních programech pokud nedosáhne průměrného platu a půjčku nebude splácet (úročení od začátku poskytnutí půjčky, úrok 7,3 %, dluh v Kč)

V případě, že budeme vycházet z průměrného výdělku studentů uvedených v tabulce č. 15 a podmínky, že absolvent začne splácet až v momentě, kdy přesáhne hodnotu průměrné mzdy a následně mu bude předepsána splátka ve výši 10 % z příjmu nad úroveň průměrné mzdy, tak se bude se zadlužení studenta vyvíjet způsobem, jak ukazuje následující tabulka.

Tabulka č. 23 – Vývoj zadlužení studenta v případě, že splácí až po dosažení průměrné mzdy a splátka je stanovena ve výši 10 % z příjmů nad jeho průměrnou mzdu (úrok 7,3 %, v Kč)

Za předpokladu, že absolvent bude dosahovat průměrných příjmů uvedených v tabulce č. 15, bude mu dluh úročen 7,3 % úrokové sazby a splátky ve výši 10 % z příjmu nad průměrnou mzdu, tak absolventi bakalářského studia nebudou mít dluh (půjčku na vzdělání ve výši 40 tis. Kč ročně) splacený ani po 33 letech (a dluh stále roste, protože bakaláři nedosahují nebo pouze mírně přesahují průměrný výdělek). U magisterského studia je situace jiná, zde absolventi magisterského studia také ve sledovaném období nesplatí, ale dluh jim v průběhu stagnuje kolem hranice 400 tis. Kč ročně. Pokud absolvent čerpal půjčku pouze na navazující magisterské studium, tak má tuto půjčku splacenou za 12 let. Vývoj výše splátek stanovených na základě dosažených příjmů je uveden v následující tabulce (tabulka je využitelná pro všechny varianty splácení v návaznosti na stanovení splátky na základě průměrných příjmů).

Tabulka č. 24 – Výše předpokládaných splátek, které absolvent v jednotlivých studijných programech splácí za podmínky, že dosahuje průměrného příjmu stanoveného podle tabulky č. 15 a v případě, že přesáhne průměrnou mzdu, je mu splátka vypočítána jako 10 % z příjmu nad průměrnou mzdu

V tabulce je zobrazeno, že průměrný absolvent bakalářského studia začne půjčku na vzdělání splácet až po 6 letech od absolvování studií, na rozdíl od absolventa magisterského studia, který již po dvou letech v průměru dosahuje vyššího než průměrného příjmu.
1.4	Varianty 2 – Systém půjček se zapojením komerčních subjektů
V této kapitole je uveden finanční model navázaný na Variantu 2 – Systém půjček se zapojením komerčních subjektů, tak jak je popsána v kap. 2.3 RIA s tím, že jsou modelovány 4 podvarianty v závislosti na způsobu výpočtu splátky a na způsobu zapojení komerčních subjektů. 
Předpoklady Varianty 2:
-	Předpokládaný počet studentů s nárokem a těch, kteří využijí půjčku, je uveden v tabulce č. 13;
-	Úroková sazba (náklady na kapitál) je stanovena na úroveň 3,4 % u variant 2a, b, c a ve výši 3,75 u záruční varianty 2d;
-	Půjčka se úročí ode dne absolvování studia (úrok nabíhá jako dluh studenta);
-	Splácení je variantní:
•	zahájeno po dosažení průměrné mzdy (jejího přesáhnutí)
•	zahájeno ihned po absolvování, splátka stanovena jako % z příjmů absolventa
•	zahájeno ihned po absolvování, splácení probíhá po předem stanovenou dobu
-	Výše úroku pro studenta ve variantách 2a, b, c, který půjčku čerpá je stanovena na úroveň 4,4 % (viz. tabulka č. 2 v kap.1.1) a ve variantě 2d je placený úrok ve výši 4,95 %;
-	Výše půjčky na životní náklady pro část modelující dluhové a výdajové zadlužení státu 30 tis. Kč ročně;
-	Výše půjčky modelující maximální zatížení studenta 40 tis. Kč ročně.
Kapitola je dále dělena podle zvolené podvarianty splácení.
1.4.1	Varianta 2a – Systém splácení v případě dosažení průměrné mzdy
V této části je modelován případ, kdy absolventi začínají splácet poskytnuté půjčky až v případě, že jejich příjem přesáhne průměrnou mzdu. Splátka je následně počítána jako 10 % z příjmů nad průměrnou mzdu.
1.4.1.1	Kapitálová potřeba na poskytované půjčky na vzdělání
V tabulce (viz níže) je zobrazena kapitálová potřeba na poskytnuté půjčky na vzdělání s již zahrnutou návratností kapitálu ze splátek studentů (splátek jistiny), při zvolené variantě splácení až po dosažení průměrného příjmu. 
Tabulka č. 25 – Vývoj kapitálové potřeby (výše finančních prostředků nutných zajistit na poskytované půjčky – dluhová strana státního rozpočtu) při zahrnutí návratnosti kapitálu studentů, kteří začínají splácet až po dosažení vyšších příjmů než je průměrná mzda v ČR

Tabulka zobrazuje kapitálovou potřebu (finanční zdroje na poskytované půjčky), kterou bude nutné zajistit ročně (a kumulativně) pro pokrytí požadavků studentů. Uvedené hodnoty již zohledňují návratnost finančních prostředků v podobě vybraných splátek. I přes započítanou návratnost bude v roce 2030 stále nutné zajistit 1,4 mld. Kč pro uspokojení poptávky po půjčkách na vzdělání. Celkově v té době bude již v systému rozpůjčováno téměř 32,8 mld. Kč.
1.4.1.2	Náklady na kapitál (úrok placený ze státního rozpočtu)
Tato varianta předpokládá, že kapitál na poskytované půjčky bude zajišťován na finančních trzích a na jeho získání bude poskytována garance státu. Díky této garanci lze minimalizovat náklad spojený se zajištěním kapitálu. V tabulce (viz níže) je modelován vývoj nákladů (placených úroků ze státního rozpočtu) na zajištění potřebného kapitálu. Úrok na zajištění kapitálu předpokládáme ve výši 3,4 %, placení úroků je roční. Vývoj již v sobě zahrnuje vybrané splátky od absolventů za předpokladu, že absolvent splácí až v době, kdy jeho příjem přesáhne průměrnou mzdu.
Tabulka č. 26 – Vývoj nákladů na kapitál (placených úroků) při započítání splátek absolventů při dosažení vyšší než průměrné mzdy (úrok 3,4 %, platba roční)

Převážně díky absolventům bakalářských programů je nutné ročně dotovat ze státního rozpočtu náklad na kapitál potřebný pro půjčky na vzdělání. I v roce 2030, kdy je již systém v provozu 17 let, stále ročně stát platí přibližně 450 mil. Kč úrokových nákladů ze zajišťovaného kapitálu. Celková výdajová stránka státního rozpočtu na platbu úroků v letech 2013 – 2030 činí předpokládaných 7,3 mld. Kč.
1.4.1.3	Vývoj zadlužení a splácení z pohledu studenta 
V tabulce je uveden dluh studenta za předpokladu, že využil maximální výši půjčky na vzdělání (ve výši 40 tis. ročně) a dluh je mu úročen až od chvíle, kdy student absolvoval studia. Tabulka zobrazuje případ, že není poskytnutá půjčka splácena (tento případ je relevantní pouze u varianty, kdy splácení začíná až po dosažení průměrné mzdy studentem). V tom případě např. dluh bakaláře, který začal studovat v roce 2013, po dokončení studií v roce 2015 činí 120 000 Kč (tedy pouze částku, kterou si půjčil) a pokud do roku 2031 nezačne splácet, tak mu dluh naroste do výše 238 tis. Kč (což je o téměř 200 tis. Kč méně než ve variantě 1). Nižší zadlužení ve srovnání s variantou 1 je způsobeno nejen pozdějším začátkem úročení, ale převážně stanovenou nižší úrokovou sazbou, která obsahuje nižší provozní přirážku a neobsahuje rizikovou přirážku (viz východiska modelu). 
Tabulka č. 27 – Vývoj zadlužení studenta ve variantě 2a, pokud nedosáhne průměrného platu a půjčku nikdy nezačne splácet (úročení začíná po ukončení studia, úrok 4,4 %)

V případě, že budeme vycházet z průměrného výdělku studentů uvedených v tabulce č. 15 a podmínky, že splácení začíná až v době, kdy absolvent dosahuje vyšší příjmu než je průměrná mzda v ČR (a stanovíme splátku ve výši 10 % z příjmu přesahujícího průměrnou mzdu) a stanovíme úrokovou míru ve výši 4,4 %, bude se zadlužení (růst dluhu) studenta vyvíjet způsobem, jak ukazuje následující tabulka.

Tabulka č. 28 – Vývoj zadlužení studenta (podle studijního programu) při započítání jím zaplacených splátek v návaznosti na dosahovaný průměrný příjem (roční splátka stanovena ve výši 10 % z příjmu, který přesahuje průměrnou mzdu, úrok 4,4 %, v Kč)

Za předpokladu, že absolvent bude dosahovat průměrných příjmů uvedených v tabulce č. 15, bude mít fixní zvýhodněnou úrokovou sazbu ve výši 4,4 % a splátky budou určeny ve výši 10 % z jeho příjmu, které jsou nad úrovní průměrné mzdy, tak absolventi bakalářského studia v této variantě nesplatí půjčku na vzdělání ani po 23 letech (na rozdíl od varianty 1, ale v roce mají nižší dluh a již ho pomalu začínají splácet). U magisterského studia budou absolventi splácet půjčku přibližně 19 let, a pokud absolvent čerpal půjčku pouze na navazující magisterské studium (tj. měl by na začátku dluh 80 tis. Kč), tak má splaceno za 10 let od ukončení studia. Výrazné snížení doby splácení v porovnání s variantou 1 bylo dosaženo převážně díky bezúročnému období během studia (náklady hradí stát) a zvýhodněné úrokové sazby, která nezahrnuje rizikovou přirážku (náklady na úpadky studentů nese státní rozpočet).
1.4.2	Varianta 2b – Systém splácení po ihned po absolvování a dosažení příjmů
V této části je modelován případ, kdy absolventi začínají splácet poskytnuté půjčky ihned po absolvování (či ukončení) vysoké školy. Splátka je vypočítána jako procentuální část dosažených příjmů. Pro účely finančního modelu byla výše splátky stanovena jako 2 % z příjmů absolventů. V praxi je možné tuto výši upravovat v závislosti na vývoje celého systému (např. na 5 %).
1.4.2.1	Kapitálová potřeba na poskytované půjčky
V tabulce (viz níže) je zobrazena kapitálová potřeba na poskytnuté půjčky na vzdělání s již zahrnutou návratností kapitálu ze splátek studentů (splátek jistiny), při zvolené variantě splácení, kdy absolvent splácí 2 % ze svých příjmů a začíná splácet ihned po ukončení vysoké školy. 
Tabulka č. 29 – Vývoj kapitálové potřeby (výše finančních prostředků nutných zajistit na poskytované půjčky – dluhová strana státního rozpočtu) při zahrnutí návratnosti kapitálu studentů, kteří začínají splácet 2 % ze svých příjmů ihned po ukončení vysoké školy

Tabulka zobrazuje kapitálovou potřebu (finanční zdroje na poskytované půjčky), kterou bude nutné zajistit ročně (a kumulativně) pro pokrytí požadavků studentů na půjčky. Uvedené hodnoty již zohledňují návratnost finančních prostředků v podobě vybraných splátek. I přes započítanou návratnost bude v roce 2030 stále nutné zajistit 1,7 mld. Kč pro uspokojení poptávky po půjčkách na vzdělání. Celkově v té době bude již v systému rozpůjčováno téměř 32 mld. Kč.
1.4.2.2	Náklady na kapitál (úrok placený ze státního rozpočtu)
V tabulce (viz níže) je modelován vývoj nákladů (placených úroků) na zajištění potřebného kapitálu. Úrok na zajištění kapitálu předpokládáme ve výši 3,4 %, placení úroků je roční. Vývoj již v sobě zahrnuje vybrané splátky od absolventů za předpokladu, že absolvent splácí ihned po škole v době, kdy dosahuje příjmů, a to splátku ve výši 2 % z těchto příjmů.

Tabulka č. 30 – Vývoj nákladů na kapitál (placených úroků ze státního rozpočtu) při započítání splátek ve výši 2 % z dosažených příjmů a započetí splácení ihned po ukončení vysoké školy (úrokový náklad 3,4 %, platba roční)

Také v této variantě je nutné dotovat ze státního rozpočtu úrokové náklady na zajištěný kapitál. V plném fungování systému bude stát ročně platit přibližně 170 mil. Kč na kapitál. Podle vývoje nákladů na kapitál lze odvodit, že většina splátek pokrývá přibližně výši úroku, a proto výsledný náklad na kapitál není tak vysoký jako v případě variant 1 a 2a.
1.4.2.3	Vývoj zadlužení a splácení z pohledu studenta
Druhou variantou splácení je stanovit absolventům povinnost začít splácet ihned po absolvování vysoké školy (v případě, že dosahují příjmů) a splátku stanovit ve výši 2 % z dosažených příjmů. Podkladem pro stanovení výše příjmů absolventa je přehled průměrných příjmů podle vzdělání a věku z tabulky č. 15. 

Tabulka č. 31 – Vývoj zadlužení studenta (podle studijního programu) při započítání jím zaplacených splátek v návaznosti na dosahovaný příjem (roční splátka stanovena ve výši 2 % z dosaženého  příjmu, úrok 4,4 %, v Kč)

Za předpokladu, že absolvent bude dosahovat průměrných příjmů uvedených v tabulce č. 15, bude mít fixní zvýhodněnou úrokovou sazbu ve výši 4,4 % a splátky budou určeny ve výši 2 % z jeho příjmu, tak absolventi bakalářského studia ani v této variantě nesplatí půjčku na vzdělání ve sledovaném období (na rozdíl od Varianty 2a, ale mají v roce 2038 dluh na poloviční výši). U magisterského studia budou absolventi splácet půjčku naopak ve srovnání s variantou 2a déle a ve sledovaném období ke splacení nedojde. Pokud absolvent čerpal půjčku pouze na navazující magisterské studium (tj. měl by na začátku dluh 80 tis. Kč), tak má splaceno za 13 let od ukončení studia. V této variantě dochází k výraznému snížení doby splácení v porovnání s Variantou 1, a to díky bezúročnému období během studia (náklady hradí stát) a zvýhodněné úrokové sazby, která nezahrnuje rizikovou přirážku (náklady na úpadky studentů nese státní rozpočet).
1.4.3	Varianta 2c – Systém splácení půjček s pevnou dobou splácení
Varianta splácení půjček na vzdělání s pevnou dobou splácení je v principu nejjednodušší. Není zde potřeba poskytovat žádná data o příjmech absolventů, ani kontrolovat zda absolvent záměrně neupravuje výši svých příjmů. Také pro odhad budoucích finančních toků je pevně stanovená době splácení výrazně jednodušší. Pro tuto variantu bylo zvoleno období 10 let, v praxi je možné nabízet studentům různé délky období splácení (např. 5, 10 či 15 let). I v této variantě platí, že během studia není poskytnutá půjčka úročena, a proto tyto náklady nese stát.
1.4.3.1	Kapitálová potřeba v případě zavedení splácení poskytnutých půjček s pevnou dobou splácení – 10 let.
V tabulce (viz níže) je zobrazena kapitálová potřeba na poskytnuté půjčky na vzdělání s již zahrnutou návratností kapitálu ze splátek studentů (splátek jistiny) a při zvolené variantě splácení s pevnou dobou splácení (10 let), včetně zahrnutí splátek těch studentů, kteří nedokončí školu.
V této variantě je stále uvažováno o úrokové sazbě 4,4 %, které neobsahuje rizikovou přirážku, ze které jsou hrazeny náklady spojené s nesplácenými půjčkami. Tomuto tématu je věnována kapitola na konci této varianty.
Tabulka č. 32 – Vývoj kapitálové potřeby (výše finančních prostředků nutných zajistit na poskytované půjčky – dluhová strana státního rozpočtu) při zahrnutí návratnosti kapitálu studentů, kteří začínají splácet po ukončení vysoké školy po předem stanovenou dobu splácení (doba splácení 10 let)

V tomto případě bude muset stát zajišťovat (půjčovat si) finanční prostředky do roku 2025. Po tomto roce již systém generuje na splátkách dostatečné množství prostředků pro pokrytí nových půjček, ale pouze do roku 2028, kdy z důvodu nárůstu počtu studentů (populačního vývoj), a tím zvyšujícího se předpokládaného počtu poskytovaných půjček, je kapitálová potřeba na pokrytí poskytovaných půjček opět vyšší než kapitál generovaný z výběru splátek (splátek jistiny). 
Celkově je v roce (kumulativní počet) 2030 v systému rozpůjčováno studentům 15,1 mld. Kč. Tato výše kapitálu zároveň vstupuje do dluhové položky státního rozpočtu (v případě, že kapitál poskytuje stát) a z modelovaných variant je to částka nejnižší.
V případě potřeby úplného splacení rozpůjčovaných kapitálových prostředků státem, by systém půjček musel být ukončen (dále již by se nepůjčovalo) a následně by v čase (do 10 let) došlo k postupnému splacení všech prostředků absolventy (s výjimkou nesplácených půjček).
1.4.3.2	Náklady na kapitál v případě poskytnutých půjček s pevnou dobou splácení
Tabulka zobrazuje roční výši úrokových nákladů na zajištěný potřebný kapitál, neboli jaký náklad bude ročně státní rozpočet muset zaplatit na zajištění potřebného kapitálu na poskytované půjčky na vzdělání. V tabulce jsou již zahrnuty úrokové platby studentů v rámci splácení (poměrná část spadající na krytí úrokových nákladů na potřebný kapitál).
Tabulka č. 33 – Vývoj nákladů na kapitál (placených úroků ze státního rozpočtu) při započítání splátek stanovených v případě půjček s pevnou dobou splácení (úrokový náklad 3,4 %, platba ročně)

Náklad (výdaj) státního rozpočtu na úhradu úroků z kapitálu potřebného na poskytované půjčky na vzdělání v této variantě ročně nepřesáhne 180 mil. Kč (rok 2017). Výše bude kolísat v návaznosti na počty studentů, kteří budou využívat půjčku na vzdělání, ale v dlouhodobém časovém období se náklad na kapitál ustálí přibližně na hodnotě 90 mil. Kč, a to je předpokládaná výše nákladů na platbu úroků za studenty, kteří studují, a poskytnutá půjčka se jim neúročí.
Kumulované prostředky (výdaje státního rozpočtu) poskytnuté na financování nákladů na kapitál v letech 2013 – 2030 budou činit cca 1,9 mld. Kč.
1.4.3.3	Náklady na nesplácené půjčky
Předpokladem při stanovení úrokové sazby ve variantě 2 bylo, že výše nesplacených půjček bude hrazena výdajem státního rozpočtu, a díky tomuto předpokladu bylo dosaženo výše úrokové sazby pro úročení dluhu studenta na úrovni 4,4 %.
V této kapitole je modelována situace, kdy při různé úrovni nesplácených půjček (5, 10, 20 %) budou náklady spojené s těmito nesplácenými pohledávkami hrazeny z rizikové přirážky, kterou budou studenti splácet v rámci placených úroků z půjček.

Tabulka č. 34 – Stanovení výše rizikové přirážky a výše úrokové sazby v návaznosti na stanovenou výši předpokládaných nesplácených pohledávek za studenty (výše nesplácených půjček, vybrané finanční prostředky plynoucí z rizikové přirážky).

Při předpokládané výši 5 % nesplácených pohledávek plynoucí z celkového počtu poskytnutých půjček na vzdělání bude stanovená výše rizikové přirážky 1,1 %, která by výpadek z nesplácených pohledávek měla plně pokrývat (předpokládaná výše nesplácených pohledávek se bude pohybovat na úrovni 130 mil. Kč).
V případě stanovení výše nesplácených půjček na úrovni 10 %, je nutné k úrokové sazbě připočítat rizikovou přirážku na úrovni 2,2 %. Roční výpadek v příjmech systému, který je nutné ze stanovené rizikové přirážky uhradit, je modelován na úrovni 270 mil. Kč ročně.
V třetím případě, kdy je výše nesplácených pohledávek na úrovni 20 % z poskytnutých půjček, je již nutné tímto způsobený výpadek v návratnosti půjčených prostředků financovat z vybraných plateb splácejících studentů, které obsahují také rizikovou přirážku (jako součást úrokové sazby), a to ve výši 4,8 %. Předpokládaný výpadek v příjmech je ve výši 620 mil. Kč.
V případě, že tato riziková přirážka nebude součástí úrokové sazby, kterou hradí student z poskytnuté půjčky, bude tento výpadek z příjmů systému muset být hrazen ze státního rozpočtu.
Výše rizikové přirážky hrazená studentem v případě, že nesplácené půjčky jsou financované s úroků placených ostatními studenty
Z pohledu studenta znamená úhrada nesplácených půjček zahrnutí rizikové přirážky do úrokové sazby, kterou splácí (společně s jistinou). Tabulka (viz níže) shrnuje všechny varianty stanovených výší úrokových sazeb a změn ve výši placených splátek.

Tabulka č. 35 – Výše úrokové sazby zahrnující rizikovou přirážku, roční a měsíční výše splátek studentů jednotlivých studijních programů, celková výše zaplaceného dluhu a výše zaplacené rizikové přirážky za celou dobu splácení (10 let)

Z výše uvedené tabulky vyplývá, že při předpokládané 5% výši nesplácených pohledávek za studenty, kteří nesplácí půjčky, bude nutné, aby ostatní splácející studenti každý zaplatil rizikovou přirážku v průměrné výši 500 – 900 Kč ročně (dle studijního programu). S vyšším procentem nesplácených půjček hodnota této rizikové přirážky, která je součástí úrokové sazby, roste.
1.4.3.4	Vývoj zadlužení a splácení z pohledu studenta
V této variantě je dána studentům povinnost začít splácet ihned po absolvování vysoké školy, a to po předem stanovenou dobu splácení (s možností volby 5, 10 nebo 15 let). Výše příjmů absolventa v této variantě již není relevantní. V případě potřeby bude možné splácení půjčky přerušit či změnit variantu délky splácení či kdykoli splatit bez dalších poplatků. Pro výpočty ve finančním modelu byla zvolena střední varianta splácení, a to v délce 10 let.

Tabulka č. 36 – Výše splátek a doba splácení půjčky na vzdělání v jednotlivých studijních oborech s pevnou dobou splácení (dluh se úročí od absolvování studia, úrok 4,4 %, doba splácení 10 let, pevná anuitní splátka)

Výše uvedena tabulka zobrazuje výši roční (a průměrné měsíční) splátky z půjčky na vzdělání (40 tis. Kč ročně) pro absolventy jednotlivých studijních oborů, pokud si zvolí dobu splácení 10 let (při úrokové sazbě 4,4 %). Absolvent bakalářského studia v tomto případě po dobu 10 let splácí 1258 Kč měsíčně, popř. absolvent magisterského studia 2096 Kč.
1.4.4	Varianta 2d – Záruční a systém splácení půjček s pevnou dobou splácení
Varianta 2d, tj. splácení půjček s pevnou dobou splácení je v principu stejná jako varianta 2c, s tím rozdílem, že zde kapitálovou potřebu nezajišťuje stát (či státem pověřená instituce), ale kapitál je poskytován komerčními subjekty.
Stále platí, že zde není potřeba poskytovat žádná data o příjmech absolventů, ani kontrolovat zda absolvent záměrně neupravuje výši svých příjmů. Také pro odhad budoucích finančních toků je pevně stanovená době splácení výrazně jednodušší (odhad nákladů státu na úroky hrazené za studenta během studia a úhrada nesplácených půjček na vzdělání – poskytování záruky).
Pro tuto variantu bylo zvoleno období 10 let, v praxi je možné nabízet studentům různé délky období splácení (např. 5, 10 či 15 let).
1.4.4.1	Náklady na kapitál v případě záruční varianty a s pevnou dobou splácení půjček
Tabulka zobrazuje roční výši úrokových nákladů, které bude hradit státní rozpočet za studenty, kteří studují a využívají půjčku na vzdělání (v tomto případě je uvažováno, že student čerpá 7500 Kč na školné na semestr a 7500 Kč na životní náklady, tj. celkem 30 tis. Kč ročně. V tabulce jsou již zahrnuty úrokové platby studentů v rámci splácení (poměrná část spadající na krytí úrokových nákladů na potřebný kapitál) a vypočítané hodnoty jsou tedy ty, které hradí za studenty stát.
Tabulka č. 37 – Vývoj nákladů (placených úroků za studenty během studia ze státního rozpočtu) při započítání splátek stanovených v případě půjček s pevnou dobou splácení (úrokový náklad 3,8 %, platba ročně)

Náklad (výdaj) státního rozpočtu na úhradu úroků z kapitálu potřebného na poskytované půjčky na vzdělání v této variantě ročně nepřesáhne 200 mil. Kč (rok 2017). Výše bude kolísat v návaznosti na počty studentů, kteří budou využívat půjčku na vzdělání, ale v dlouhodobém časovém období se náklad na kapitál ustálí v hodnotě 90 – 100 mil. Kč, a to je předpokládaná výše nákladů na platbu úroků za studenty, kteří studují, a poskytnutá půjčka se jim neúročí.
Kumulované prostředky (výdaje státního rozpočtu) poskytnuté na financování nákladů na kapitál v letech 2013 – 2030 budou činit cca 2,1 mld. Kč.
1.4.4.2	Náklady na nesplácené půjčky
Předpokladem při stanovení úrokové sazby ve variantě 2 bylo, že výše nesplacených půjček bude hrazena výdajem státního rozpočtu, a díky tomuto předpokladu bylo dosaženo výše úrokové sazby pro úročení dluhu studenta na úrovni 4,4 %.
V této kapitole je modelována situace, kdy při úrovni nesplácených půjček 5 % budou náklady spojené s těmito nesplácenými pohledávkami hrazeny ze státního rozpočtu a budou se pohybovat ve výši, jak je uvedena v následující tabulce.

Tabulka č. 38 – Očekávaná výše nesplacených pohledávek (předpoklad 5 %), která bude hrazena ze státního rozpočtu (v mil. Kč)

Při předpokládané výši 5 % nesplácených pohledávek by byla výše předpokládaných plateb komerčním subjektům za tyto nesplacené pohledávky ve výši 140 mil. Kč (při plném fungování systému). Tyto náklady jsou hrazeny ze státního rozpočtu.
1.4.4.3	Vývoj zadlužení a splácení z pohledu studenta
V této variantě je dána studentům povinnost začít splácet ihned po absolvování vysoké školy, a to po předem stanovenou dobu splácení (s možností volby 5, 10 nebo 15 let). Výše příjmů absolventa v této variantě již není relevantní. V případě potřeby bude možné splácení půjčky přerušit či změnit délku splácení (např. na delší variantu splácení) či kdykoli splatit bez dalších poplatků. Pro výpočty ve finančním modelu byla zvolena střední varianta splácení, a to v délce 10 let.

Tabulka č. 39 – Výše splátek a doba splácení půjčky na vzdělání v jednotlivých studijních oborech s pevnou dobou splácení (dluh se úročí od absolvování studia, úrok 4,95 %, doba splácení 10 let, pevná anuitní splátka)

Výše uvedena tabulka zobrazuje výši roční (a průměrné měsíční) splátky pro absolventy jednotlivých studijních oborů, pokud si zvolí dobu splácení 10 let (při úrokové sazbě 4,95 %). Absolvent bakalářského studia v tomto případě po dobu 10 let splácí 1292 Kč měsíčně, popř. absolvent magisterského studia 2153 Kč.
1.4.5	Náklady na provoz systému ve variantě 2
Pro fungování celého systému poskytování půjček na vzdělání je nutné zajistit dostatečné finanční zdroje, ze kterých je provoz systému hrazen (v tomto případě nejsou uvažovány prostředky nutné pro vybudování systému). V této variantě je předpokládáno, že financování provozu bude hrazeno z vybraných úroků, které již obsahují tzv. provozní přirážku, a to ve výši 1,0 % (resp. 1,15 % u varianty 2d – záruční). Z této částky je předpokládáno hrazení 0,5 % ČMZRB (resp. 0,4 % varianta 2d) a 0,5 % komerčním subjektům (resp. 0,75 % varianta 2d).

Tabulka č. 40 – Vývoj příjmů na provoz systému (vybraná provozní přirážka), které jsou generovány z vybraných plateb úroků od splácejících absolventů

Celkem je předpokládáno, že na provoz systému bude při jeho plném nasazení potřeba cca 120 mil. Kč ročně (resp. 140 mil. Kč u varianty 2d). Tato výše vybraných prostředků bude pokrývat poplatky ČMZRB a komerčních subjektů, které mají na starosti administraci cca 35 tis. nových žádostí o poskytnutí půjčky na vzdělání ročně a administraci a výběr splátek od absolventů a další zabezpečované činnosti. Zpočátku bude nutné, aby částečně tyto náklady financoval státní rozpočet až do doby, kdy příjem z vybrané provozní přirážky (v rámci splácených úroků) dostatečně pokrýval náklady s provozem systému spojené.
1.5	Srovnání dopadu variant systému půjček na vzdělání na státní rozpočet
Srovnání dopadu jednotlivých variant na státní rozpočet je zaměřeno na porovnání varianty 1 a variant 2a, 2b, 2c, 2d. Srovnání probíhá ve dvou úrovních, a to z hlediska výše potřebné kapitálové potřeby a jejího vývoje v čase a nákladů (úrokových nákladů) spojených s kapitálovou potřebou.
Kapitálová potřeba znamená, kolik si stát musí půjčit, aby pokryl poptávku po půjčkách na vzdělání. Náklad na kapitál určuje, kolik to bude stát. Hodnoty v sobě již zahrnují vybrané splátky od absolventů, včetně úroků a proto jsou uvedeny jen skutečné potřeby, výdaje státního rozpočtu.

Tabulka č. 41 – Kapitálová potřeba - dluhová stránka státního rozpočtu v letech 2013 -2030 podle variant (kapitál zajišťovaný na finančních trzích s garancí státu)

Z pohledu kapitálové potřeby a dluhového zatížení státního rozpočtu vychází nejlépe varianta 2c, která díky stanovené délce splácení vrací většinu půjčeného kapitálu zpět do systému již po 10 letech a není tedy nutné kapitálovou potřebu dále výrazně navyšovat. Ostatní varianty jsou závislé na příjmech absolventů, a to převážně ve skupině bakalářů znamená delší dobu splatnosti, a tím i delší dobu návratnosti kapitálu zpět do systému. V této tabulce není uvedena kapitálová potřeba ve variantě 2d, která počítá s tím, že kapitál budou dodávat přímo komerční subjekty a stát jim bude pouze hradit náklad na tento kapitál za studující studenty a garantovat nesplácené půjčky.

Tabulka č. 42 – Náklad na kapitál – výdajová stránka státního rozpočtu v letech 2013 -2030 podle variant (úrokové náklady na potřebný kapitál, úrok placený ročně) 

Z pohledu nákladů na kapitál, které je nutné hradit ze státního rozpočtu (výdajová stránka státního rozpočtu) vychází také nejlépe varianta 2c a 2d, které díky stanovené délce splácení vrací většinu půjčeného kapitálu zpět do systému již po 10 letech a není tedy nutné tedy výši kapitálové potřeby dále výrazně navyšovat, s tím tedy i platit úrokové náklady na tento kapitál (rozdíl v celkových nákladech u variant 2c a 2d je zanedbatelný, v rámci varianty 2c je možné k celkové ceně za kapitál dále připočíst cenu za poskytnutou státní garanci, na základě které byl kapitál získán a tím se nám nákladovou obou variant v případě nákladů na kapitál srovná do srovnatelné výše).
1.6	Shrnutí výdajů státního rozpočtu
V případě nákladů na kapitál bude vždy v případě varianty 2 hrazen náklad za studenty, kteří využívají půjčku a studují, protože v této době je jim půjčka poskytována jako bezúročná a náklady na tento úrok nese státní rozpočet, proto můžeme předpokládat, že při takto nastavených parametrech systému (viz úvod této kapitoly) se bude platba těchto úroků ze státního rozpočtu pohybovat ve výši 90 – 100 mil. Kč ročně.
Ve variantě 2 jsou dále ze státního rozpočtu hrazeny nesplácené půjčky za studenty. Při předpokládané výši 5 % nesplácených půjček z celku a zachování ostatních parametrů jak vstupují do modelu, je tento výdaj odhadován na úrovni 140 mil. Kč, které bude třeba vložit zpět do systému (resp. budou uplatňovány komerčními subjekty v rámci plnění z poskytované státní záruky za studenty).
Celkem můžeme konstatovat, že výdaje státního rozpočtu ve variantě 2c, 2d, kdy je nastavena pevná doba splácení (v modelu 10 let), jsou odhadovány na 230 - 250 mil. Kč ročně (za podmínky zachování ostatních parametrů systému jak jsou uvedeny úvodu této kapitoly). Pro variantu 2d naopak příznivě vychází celková složitost zajištění fungování systému a nulové dluhové zatížení státního rozpočtu (ve srovnání s variantou 2c).